[SMLOUVA S DODAVATELEM]
Choi Min Woo dává výhradní právo Kim Jung Taeovi.
Co tam děláš?
Odpověz mi! Co jsi tam dělala?
Jak jsi se tam dostala?
To mi taky nemůžeš říct?
Dveře byly otevřené.
Chceš mi tvrdit, že ty dveře byly otevřené?
Jsou pouze tři způsoby, jak se dají otevřít.
Odemknout je tímto klíčem,
náhradním klíčem v mé kanceláři,
nebo vylomit zámek.
Nevzpomíná si, že bych je nechal otevřené.
I tak mi chceš tvrdit, že byly otevřené?
Podívej se mi do očí a odpověz mi.
- Dnes jste uklízela u mě v pokoji, že? - Ano.
Když jste uklízela, byly dveře v druhém poschodí otevřené?
Myslíte ty dveře, ke kterým se nemáme ani přibližovat?
Ano, byly otevřené.
Jsem ředitel Choi Min Woo.
Jsou pouze tři způsoby, jak otevřít ty dveře.
Odemkout je tímto klíčem, náhradním klíčem v mé kanceláři,
nebo vylomit zámek.
Manžel a manželka, kteří si už nemůžou věřit.
To je asi ten nejubožejší pár.
Byl to můj první případ, který jsem dostal jako prokurátor.
Manžel podezříval manželku, že ho podvádí,
manželka si myslela, že ji chce zabít kvůli penězům z pojistky.
Tak se stále víc a víc podezřívali
a sbírali proti sobě důkazy k soudu.
Co se stalo?
Vše začlo z nedorozumění.
Ten muž viděl maželku s jejím bratrancem,
manžel nikdy nepodepsal pojistku.
Oba dva zatajili tuhle skutečnost.
Aby dokázali jejich pravdu, tak stále hledali slabost toho druhého.
Dokud si už nemohli vůbec věřit.
Proč o tom teď mluvíš?
V tu chvíli, kdy je porušená důvěra, z manželství se stane peklo.
Jsem rád, že jsme se tomu vyhli.
Za pár dní budeme mít výročí.
To mi připomnělo ten pár.
Není to tak, že ti nevěřím.
Jen jsem byla zvědavá, proto jsem se ti podívala do telefonu.
Říkám ti tohle, protože nechci aby mezi námi došlo k nedorozumění.
Jen jsem byla zvědavá, s kým jsi mluvil.
Ale když jsi ho měl zamklý, tak mě to nutilo ho odemkout.
Můžeš se taky podívat do mého. Vlastně chci, aby ses podíval.
Mám ho zamklý jednoduchým heslem.
Rozumím.
Už se ti nebudu dívat do telefonu.
Slibuji, stačí?
Nemusíš mi nic slibovat.
Vždy jsem ti věřil.
Promiň, že jsem na tebe křičel.
To je v pořádku. Nemáš se za co omlouvat.
Neměla jsem tam chodit.
Bojíš se mě?
Skoro jsi kvůli mě umřela.
Vůbec si nic z toho nepamatuji.
A ty se mě nebojíš?
Nevíš, co za člověka jsem.
Já se tě nebojím.
Protože vím, jaký jsi.
Min Woo.
Jsi v pořádku, Min Woo?
Min Woo, jsi v pořádku?
Min Woo, jsi v pořádku? Min Woo!
- Co se děje? Jste v pořádku? - Ano! Jsme.
- Bože, co se stalo? - Co se stalo?
Byl tu brouk.
Byl tu velmi velký brouk, a Min Woo se ho snažil kvůli mě chytit.
To je divné.
Nikdy jsem tady velkého brouka neviděla.
Jsem ráda, že to byl jenom brouk.
Bála jsem se, že by Min Woo mohl udělat další chybu.
- Chybu? - S tím co se stalo včera...
Pojďme spát.
Starejte se lépe o dům!
[Díl 10. Tváře masky]
Musí jít na pozorování.
Na odlehlém místě, kde ho můžeme sledovat 24/7.
- Myslíte si, že by měl jít do nemocnice? - Dřív, než se něco špatného přihodí.
Pokud nepůjde do nemocnice
mohli skončit ve vězení.
Pane doktore, můžu si s vámi promluvit?
Doufám, že tu není žádné nedorozumění.
To co se včera stalo, bylo opravdu kvůli broukovi.
Jistě, rozumím.
A také uklouzl a spadl do bazénu...
- Bojíte se o něj? - Ano.
Bojíte se, že ho ostatní budou mít za toho divného?
Nebo se bojíte o jeho OCD?
Abych byl upřímný, je pro něj nebezpečné ho takhle nechat.
V nejhorším...
by mohl někoho zabít.
Odejdi!
Zmiz!
Jinak tě nakonec zabiju!
On takový není.
- Rozumím vám. - Počkejte.
Mohla bych mu nějak pomoc?
Bere pravidelně svoje léky?
Dejte na to pozor.
Pokud je nebude brát
něco špatného by se mohlo přihodit.
Min Woo.
Tyhle prášky...
Neboj se.
Beru je pravidelně, jak mi je předepsali.
Už nešahej na moje věci.
Už jste to slyšeli?
- Možná budeme mít nového ředitele! - Cože?
Byl tu jen pár dní!
Prý ho obvinili z obdržení úplatku a má taky mentální poruchu.
Prý zasedací rada řekla, že je to neodpustitelné i pro syna předsedy.
Nebojíš se? Min Woo je tvůj bratr.
Dát výpověď a nechat se léčit
může být pro něj to nejlepší.
Bojím se, že udělá zase něco podobného.
Co tím myslíš?
Mluvíš o tom, jak spadl do bazénu?
Ne jenom o tom...
Min Woo je jemný člověk.
Pokud ho odvolají z ředitelké pozice, tak mu to ublíží.
Co chceš tedy udělat?
Nevím. Co bychom měli udělat?
Švagrová. Min Woo a já spolu nevycházíme.
Já bych mohla být tou nejšťastnější. pokud by ho odvovali z jeho pozice.
Nesnesu to, jak si hraješ na hodnou.
Víš co jsi řekla, když jsi k nám přišla poprvé domů?
Že je vaše manželství obchodní dohoda.
A taky to, že naše rodina to víc potřebuje, než ta tvoje.
To jsem řekla?
Nikdy si nic nepamatuješ.
O co ti jde?
- Jen mu chci pomoc... - Nesnesu tě.
Nemůžeš tohle nikomu říct.
Je to důvěrná informace.
Ředitel Choi je...
- Pane Jungu. - Ano?
Slyšel jsem, že pana ředitele zatkli.
- Cože? - Nevíte o tom? Všichni to ví!
Zatknutí?
Viděla jsem to na vlastní oči! Dostal obrovské množství peněz!
Ředitel Choi si na to vůbec nevzpomíná.
- Proč? - Protože je náměsíčný!
Dostal úplatek když spal.
- Není ti ho líto? - Jo, je to velká škoda.
Božínku!
Slyšela jsem, že není náměsíčný.
No, když byl malý jednou něco snědl ve spánku.
Ale to už je dlouho.
Přivedli ho jenom na zodpovězení pár otázek...
Tak to není! Sama jsem to viděla! Bral úplatky!
Každopádně není náměsíčný a ani nebere úplatky.
Tohle můžete říkat.
Hej, slyšel jsi ty drby o našem novém řediteli?
- O všem vím. - O čem?
Od jeho braní úplatků až k jeho mentální poruše! Je na tom hrozně.
To je hrozné. Někdo jako on je ředitel...
Popravdě je tu jenom kvůli tomu, že je to syn předsedy.
- Přesně to říkám! -Pane řediteli!
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Nejedete? - Ne, to je v pořádku. Jděte první.
Min Woo.
- Seo Eun Ho. - Ano?
Jsem v pořádku.
Pojďme ven. Pojďme pryč.
- Už je ti líp? - Co tím myslíš?
Kam to jedeme?
Nevím. Kam bysme měli jet?
Zpátky do práce. Mám toho hodně.
To nejde. Tam teď nemůžeme jet.
- Proč? - Je polední pauza. Musíme se najíst.
Nemám teď hlad.
Já mám hlad. Ani jsme nesnídali.
Chtěla jsi jet sem?
Samozřejmě, tohle místo je vyhlášené. V jejich rušných dnes musíš na místo čekat.
Vyhlášené místo? Sem jsem tě minule vzal.
Vzal jsi?
Vzala jsi mě sem, protože jsem tě minule pozval na rýžovou polévku?
- Myslíš si, že to tu mám rád? - Chtěla jsem sem jet.
Moc si toho o sobě nemysli.
Když už jsme tady, tak se najez.
Dobře.
Promiňte.
Taky ti připadám divný?
Lituješ mě proto mi chceš pomoc.
Ale nevíš, jak mi pomoc.
Nechovej se ke mě jako k pacientovi.
Už se tak i cítím.
Nechovám se k tobě jako k pacientovi.
Jsem tvoje manželka.
Manželky by se měly starat o své manžele.
- Prosím? - Pane řediteli, máme problém!
Kde teď jste?
Jsem ze Soulské oblastní prokuratury, Yang Huk Joon.
Máme povolení k prohlídce. Uhněte prosím.
Tušíte, do kterého domu jste přišli?
Jsem si toho dobře vědom.
Chcete být obviněn z maření spravedlnosti?
[POVOLENÍ K PROHLÍDCE] Uhněte prosím.
- Co se tady děje? - Neboj se. Počkej nahoře.
- Postarám se o to. - Co se děje?
[SMLOUVA S DODAVATELEM]
Choi Min Woo dává výhradní právno Kim Jung Taeovi.
Najděte cokoliv spojeného s SJ Group a Kim Jung Taeem.
- Znovu se potkáváme pane Mine. - Je to tak.
Museli se už zbláznit.
Zjistit, který soudce dal povolení k prohlídce...
Zavolat na oblastní prokuraturu.
Měla bych to udělat?
- Co jím chceš říct? - Aby toho nechali...
Ti slabí se vyhýbají problému.
Uvidíme, kdo to vzdá jako první.
Vím, že za tohle nemůžete. Je to mimo vaší pravomoc.
Jsem zvědavý, kdo za tím stojí.
Dal vám cukr? nebo bič?
Nepracuji pro nikoho.
Na to si ještě počkáme.
Kam šla Seo Eun Ha?
Tyhle dveře jsou zamklé, odemkněte je.
Pokud ne, tak je vyrazíme.
- Je tady zámečník? - Není tady.
Tak přineste nářadí a vyrazte ty dveře.
Co děláte?
Tady něco je.
Co je tohle?
Do místnosti, kam může jen Min Woo.
Dej tam tuhle knihu.
- Co je to? - Kniha, jak vidíš.
Speciální kniha, která zaručí bezpečnost tvého bratra.
Vypadá to, že nebral svoje předepsané léky.
Nemůžou ho obvinit za nedodržování lékařského předpisu.
Ale je znepokojiné že je neužíval, ale schovával.
Možná bychom ho měli dát na pozorování, jak řekl doktor Kim.
Také měl tajnou místnost.
Musíte se rozhodnout, než bude příliš pozdě.
Seo Eun Ho?
Proč se na mě takhle díváš? Vše jde podle plánu.
Měl jsi pravdu.
Ať se jakkoliv snažíš
nic nezmůžeš, pokud nemáš moc.
[100 milionů wonů]
Všechno ti řeknu.
Mám je od Ji Sook.
Co myslíš tím, že je máš od Ji Sook?
Ji Sook ti je dala?
Prosím, zachraň mámu s těmito penězi.
Už dříve mi řekla, že má životní pojistku.
Tak jsem tam zavolal a zeptal se na to.
[Byun Ji Sook]
Mami. Prosím, běž se léčit. Ještě není pozdě.
Řekli mi, že mám zcela nefunkční játra. Jak se to dá léčit?
Nepůjdu. Ne, nemůžu.
Když vím od kuď jsou...
Nemůžu je použít!
Zlato, jenom...
Nemůžu!
Tohle je cena za její život! Jak bych mohla?
Fajn! Tak nic nedělej!
Jsem s jistý, že by z toho měla radost.
Přijdi na hřiště.
Jak se daří mámě?
Jak si myslíš, že se má?
Ryhle ji vezmi do nemocnice na léčení.
- Postarám se o... - Až skončí s léčbou...
přestaneš s tímhle divadýlkem?
Nebo budeš v tom pokračovat dokud nebudou splacené dluhy?
Za jak dlouho se vrátíš?
Vrátíš se vůbec?
Peníze nepotřebujeme, to tebe.
Ne, potřebujete peníze.
Vrátím se, pouze pokud budu mít peníze.
Proč to tak zveličuješ?
Jak jsi se tam vlastně dostal?
- Dveře by měly být zamklé. - Mám kartu od dveří.
Kartu?
- Zahodil jsi ji? - Ne.
Ty blbe!
Proč ji u sebe máš?
Co tady děláš?
Jen se cítím špatně.
Neboj se o bratra.
Vyřeší se to.
Co myslíš tím "vyřeší se to"?
Nenašli žádný důkaz, že by vzal nějaký úplatek.
Ale místo toho našli ty prášky na spaní.
Víš, co je divné?
Nenašli nic o úplatku, který tu hledali.
Ale místo toho našli prášky na spaní.
A to se stalo....
když jsme uvažovali, jestli ho dáme na psychiatrii nebo ne.
Suk Wone,
- je dneska na mě něco jiného? - Co?
Nepoznáš to?
Já poznám cokoliv je na tobě něco jiného.
Jednou jsi mi řekl,
že jsi čím dál tím víc unavenější...
ale já to na tobě nepoznala.
Tak ti věnuji větší pozornost.
Abych viděla, jak se tvář mého milovaného mění.
Takže?
Tvoje tvář...
teď vypadá líp.
Popravdě se bojím.
Když všechno dostaneš...
když takový den příjde...
Potom...
mě opustíš, že?
Seo Eun Ho.
Zeptám se tě jen jednou.
I když se na mě naštveš,
tak mi prosím odpověz.
Byla jsi to ty, kdo tam nechal ty prášky na spaní?
Proč mi neodpovídáš?
Řekni mi, že jsi to nebyla. Naštvi se a křič na mě.
Proč nereaguješ?
Můžu vidět váš řidičský průkaz?
- Co je za problém? - Jezdíte tady v kruhu.
Obdrželi jsme hlášení z místních obchodů.
Kam chcete jet?
Můžu vidět váš řidičský průkaz?
- Ztratil jste se? - Ne.
Jen jsem nevěděl kam jet.
Pokud nosíš masku
nemůžeš být šťastná.
Mýlíš se.
Pokud nosíš masku, můžeš předstírat, že jsi šťastná.
Přesně jako ty.
Je moje manželka. Pojede se mnou.
Pokud nenosíš masku,
nemůžeš přežít.
Co se děje? Proč jsi mě chtěla vidět?
Chci vědět o tvých plánech.
Proč jsi najednou zvědavá?
Nemůžu takhle dál žít.
Přemýšlela jsem, jak jsem se mohla dostat až takhle daleko.
Dohodli jsme se...
- Udělala jsem vše, co jsi po mě chtěl. - Takže?
Chci vědět o tvých plánech
abych mohla taky plánovat.
Nechci takhle žít.
Fajn, řeknu ti o tom.
Tak můžeš taky plánovat.
Brzy bude zasedání akcionářů.
Choi Min Woo bude propuštěn se své pozice,
protože jsi mu dala do pokoje prášky na spaní.
A co dál?
Předseda Choi už mu nebude věřit...
pak mu odebere právo dědice a pošle ho do psychiatrické léčebny.
Polovina jeho akcií bude tvoje...
a zbývající polovina bude moje.
Společně to dokážeme.
Dobře. Platí!
Dohodli jsme se na tom.
Spal jsi dobře?
Potom, co se včera stalo...
Nemohl jsem kvůli tomu, co se stalo pořádně spát.
Min Woo, ty prášky na spaní...
Nejsou jeho.
Někdo mu je podstrčil do jeho pokoje.
Někdo mu je tam podstrčil?
Jinak by je nenašli u něj v pokoji.
Pokud máš pravdu...
Tati.
Neměli bychom to tak nechat.
Vyslechnu pokojské, které uklízí jeho pokoj.
Nemusíš. Zjistím to sám.
Začít klamat, podezřívat a hádat se s ostatními.
Takové je to teď u nás.
Nebylo tomu už tak?
Min Woo.
Chceš jet se mnou dneska do práce?
- Proč? - Jen se mi chce.
Dobře.
Je všechno mezi vámi v pořádku?
Vypadáte, jako byste se pohádali.
Proč by se pohádali?
Můžeš se pohádat i kvůli malé neshodě.
Tohle je tvoje, že?
- Jak jsi k němu přišel? - Našel jsem ho.
Vypadá důležitě, tak ho už neztrať.
Kolik vydělávají, když tak usilovně pracují?
Žiješ pouze jednou.
-Nemyslíš? - Promiňte?
Mizero. Hej, Ji Sook.
Ji Sook.
Bože! Jste v pořádku?
Jste v pořádku?
Ptám se, jestli jsi v pořádku Ji Sook.
Proč jste sem přijel?
Už jsem vám dala, co jste chtěl.
300 milionů?
To byla cena za život tvého bratra.
Vidíš? Kdybych nepřijel
tak bych na tebe dlouho čekal, že?
- Kdy mi to dáš? - Dát co?
Nabídku. Ptal jsem se tě, kolik jsi mi schopná dát.
Nevím, kolik mám.
Nemám k tomu přístup.
Musela jsem si na to půjčit od manžela.
Pokud si od něj můžeš půjčit, tak nám stále můžeš dát víc.
Jmenuje se Choi Min Woo, že? Měl bych se ho osobně zeptat?
Ji Sook, i když máš jiné oblečení a předstíráš, že jsi někdo jiný
stále jsi Ji Sook. To se nikdy nezmění.
Už nejsem Byun Ji Sook.
Už nejsem Byun Ji Sook, kterou jste znal.
Kolik chcete?
Kolik chcete abyste už přestal s těmi nesmysly?
Vy jste přišel s tímhle.
Řekněte si vaši cenu.
Pak přijďte a buďte slušný.
Hej.
Mluvíte o tom dni, kdy jste byl nemocný?
Ano, myslím, že tady ten den paní Seo Eun Ha byla.
- S kým pracovala? - Promiňte?
Neměla nic naléhavého k dokoncení, ale...
ale trvala, že tu musí něco dodělat.
- Sama? - Také jsem chtěl zůstat v práci déle.
Ale ten den měla moje žena narozeniny.
Víte co se stane, když ten den pro ni nic neuděláte.
Jak jsem řekl, pro dobro a klid rodiny...
I když ji nemůžu říct třikrát za den, že ji miluji.
pro klid v mé rodině...
jsou věci, které se musí udělat. Rozumíte mi, že?
Nerozumíte mi? Měl byste...
Mi Yeon.
Co se stalo? Myslím ty prášky na spaní.
Opravdu byly jeho?
Bude zasedání akcionářů.
Chtějí ho odvolat.
I přesto, že máme odlišné matky, tak je to můj bratr.
Je můj bratr.
Nemůžeme mu takhle ublížit.
Bral své prášky pravidelně?
Nebo si je chovával a nebral je?
Chci ti pomoc.
Kdybych věděla, co se děje.
- Nemusíš pomáhat. - Cože?
Říkám, že nemusíš pomáhat.
Poslyš, Seo Eun Hao.
Nekoupíš mi kafe?
Pro mě bez cukru.
- Já si dám ledovou kávu. - Dobře.
Co mám udělat?
Mám to udělat? nebo ne?
- Bude lepší, když ne... - A to proč?
Nezdá se mi správné prověřovat vaši manželku.
- manželé. - manželé?
Vypadá to jako váš otisk prstu.
Myslete logicky.
Jen si chci ověřit, že to není její otisk.
Jinak bych ji stále podezříval.
Řekli, že to potrvá půl dne, že?
Pane doktore.
Neber si je.
Proč ne?
Prostě si je neber, prosím.
Viděla jste to na vlastní oči?
Ano, viděla jsem ho, jak ty prášky o půlnoci drtí.
Dále.
Brzy bude zasedání akcionářů.
Co chcete udělat?
Pokud mi řeknete, co si myslíte
mohu zabránit jeho odvolání.
- Co si myslíš? - Ano.
Co si myslím je...
že Min Woo je tam, kde má být.
Pane řediteli, mám výsledky ohledně otisku prstu.
- Co tam je? - Nedíval jsem se.
Nemohl jsem. Měl byste se na to podívat dám.
Nemyslím si, že bude muset odstoupit.
Kdo by šel proti synovi vlastníka firmy?
Ale udělal už moc chyb, aby se to přešlo.
- To je pravda. - Měli bysme udělat večírek na rozloučenou?
Hej, to už je příliš.
Měli bychom ho nějak povzbudit.
Nevíme, kdy ho znovu uvidíme.
Když je to těď těžké, měli bychom tu pro něj být.
Neměli bychom jít na zasedání a být tam jako jeho podpora?
Vážně.
Seo Eun Ho, kam to jdeš?
Hej, počkejte na mě.
[NÁRODNÍ VĚDECKÁ, KRIMINÁLNÍ A VYŠETŘOVACÍ LABORATOŘ]
Pokud se předseda Choi chce účastnit zasedání
neznamená to, že ho nechce vyhodit?
Netuším. Spíš věří pokojské než svému synovi.
Prosím?
Co si myslím?
To co si myslím je,...
že je přesně tam, kde má být.
Nejsem tu jako otec, bránící svého syna za jeho chyby.
Jsem tu jako obchodník, který těžce pracuje pro svoji firmu.
Jen proto, že je můj syn
nedovolím mu, aby byl na takové pozici, kde by mohl ničit společnostl
Tohle tolerovat nebudu.
Budu souhlasit s vašim rozhodnutím...
vyjadřte prosím svůj názor.
Hlasujme utajeně.
Nyní zahajujeme naše druhé zasedání akcionářů v roce 2015.
Dnešní zasedání se týká hlasování
o odvolání z pozice zástupce ředitele Choi Min Wooa.
Co když se ještě víc naštve, když nás tam uvidí?
Měl by jsi jít první.
Záležitost ohledně obdržení úplatků se stále ještě vyšetřuje.
Když to není ještě prověřeno, nemůže to být důvod k odvolání.
Je ale ověřeno, že byly u něj v pokoji nalezeny prášky na spaní.
Je jen otázkou času, než se o tomhle dozví tisk.
Tohle by mohlo poškodit image SJ Group.
Dříve, než se to vymkne kontrole
bylo by dobré, kdyby dobrovolně sám odstoupil.
Řediteli Choii, vyjádříte se?
Někdo je tam podstrčil?
Vyslechnu pokojské, které uklízí jeho pokoj.
Nemusíš, udělám to sám.
Řekni mi pravdu.
Ty něco víš, že?
No tak, paní Mi Yeon. Je to jenom nováček.
Min Woo je taky moje rodina.
Cože?
Nemám k tomu co říct.
Takže tedy začneme hlasování o odstoupení pana Choie.
Prosím udržte hlasování v tajnosti.
- Seo Eun Ho! - Zbláznila se?
Co to dělá?
Omluvte mě prosím.
Musím vám něco říct, tak jsem se sem pustila sama.
Jsem...
Seo Eun Ha, manželka ředitele Choie.
z AJ přeložila Seon 4.10.2016